|
Iz novih knjiga
Dejan Bogojević
SKICA ZA PORTRET JEDNOG SVETA
rani radovi, izabrane i nove proze
![Dejan Bogojević - SKICA ZA PORTRET JEDNOG SVETA](../../images/knjige/skica-za-portret.jpg)
("Alma", Beograd, 2010)
PRIČA ZADRTOG JUNAKA
Objasniću.
Otišao sam ne pominjući ime. Bez umora i bez ukusa koji bi proždirao. Okačen
o tavanicu bez pitanja bejah zadovoljan kao želja sa kojom se ponovo srećeš.
Uz put, u ovoj prilici osetih hladnoću.
Nije došla hladnija noć. Korak i odzvanja broj.
I ponavljanje: "Opet zadrt junak!" Nema šaputanja. Zamišljen hodočasnik se
pokaja. "To je put netaknutih". Još glasnije.
Turobno je.
Želim jaku bravu. Bez obzira ko je unutra biću ljubazan. Ubeđen u njegovu
žeđ skrivah izvore. I beše lažni, i pravi beše.
Pojavljujem se sa svojom besedom. U svojoj kući sam. Da podignem glavu, da
čujem vlastite reči. Naslonjen na zid, ispred mene senka.
Vrištim!!!
U PEĆINI SEBE
Oseća vodu pod tabanima i most se ljulja. Preveliki tovar ljudi puštenih iz
ćumeza. Potom se prostreše valovita zelena dolina, četinarska šuma, pa deo
zemljišta pod zrelom pšenicom.
Beg od skarednih prizora ga je gonio na nagle i neujednačene pokrete, dok je
uzaludno tražio pećinu, drugu tamnicu. Vodio je poseban život pre događaja
koji će u njemu izazvati strah od svakog šuma, svetlosti, čak i svetlosti
svitaca.
Dugo je bio zatvoren. Nisu mu dali da slika, pa je slike čuvao duboko u
sebi, verujući da će uspeti da ih, sačuvane, prenese na platno. Gledao je
oko sebe unezvereno. Nije video nijedan detalj zamišljenih i čuvanih slika.
Pomislio je da je to sasvim drugi svet. Hodao je bos ne osećajući ubode
oštrih trnova. Jurio je ka pećini tražeći spas.
Mešale su se boje pred njim dok se telo grčilo. Začu gavrana. Pratio je
njegov let i došao do ulaza u pećinu.
Ponovo smiren, stvarajući slike u sebi i čuvajući ih samo za sebe, napolje,
jednostavno, nije hteo!
ODREDI SMRT
Podiže govorničku visinu glasa dok gleda ka gomili koja ga okružuje. Ugledao
je nekoliko poznatih lica bez karakterističnog izraza. Kostimi su skrivali
njihovu ličnost. Ljudi koji su ih doveli stajali su ukočeno. Čekala se
njegova reč.
Podiže ruku, odredi smrt, zadrhta mu mišić u predelu stomaka. Nasmeja se.
Posao je obavljen.
nazad
|